PRÁZDNINOVÝ PROVOZ V ZŠ A MŠ PŘI THOMAYEROVĚ NEMOCNICI psychiatrie, neurologie 2017

Základní škola a Mateřská škola při Thomayerově nemocnici

Vídeňská 800, 146 00 Praha 4

Ve školním roce 2016/ 17 nám Nadační fond Prague Post opět zachoval věrnost a udělal radost částkou 40 000 Kč, kterou jsme použili na financování prázdninového provozu pro hospitalizované děti. Lektoři docházeli za dětmi v červenci a v srpnu. Celkově se projektu zúčastnilo 69 dětí a 6 lektorů.

LEKTOŘI NÁM NAPSALI

Mé působení na dětské psychiatrii

Na dětské psychiatrii jsem pracovala dva týdny. V prvním týdnu bylo hezké počasí a tak jsme s dětmi chodili každý den ven na procházky, výlety, na hřiště nebo se koupat. Procházky a dopravu na výlety jsme jim vždy zpestřovaly různými soutěžemi a hrami nebo chladivým občerstvením.

V druhém týdnu mého působení často pršelo, tak jsme většinou zůstávali v budově nebo jsme využívali tělocvičny v areálu nemocnice. Na oddělení jsme pak vyráběli výrobky z papíru, hrály deskové nebo týmové hry. V tělocvičně jsme děti vždy rozcvičili, protáhli a potom hráli sportovní hry jako např. vybíjenou, mrazíka, rybičky - rybičky, také jsme pro děti v tělocvičně připravily kruhový trénink.

Díky sladkostem a nápojům, které jsem obdržela od vedení ZŠ a MŠ, jsem děti za každé vítězství, povedený výkon nebo slušné chování mohla odměňovat.

Děti byly s programem spokojené, do ničeho jsme je nemuseli přemlouvat nebo nutit. Když se někdo z dětí některého programu nechtěl účastnit, bylo na oddělení dostatek personálu, aby mohl pod dozorem vykonávat jinou činnost. Většinou ale byly děti rády, že jejich pobyt na psychiatrii byl zajímavější a rušnější. Některé dokonce svůj pobyt na oddělení považovaly za zpestření prázdnin. Na dětech bylo také vidět, že jsou rády, že se jim někdo věnuje, často si s námi chtěly povídat a mít nás pouze pro sebe.

Belinda Petáková

Tento týden se sešla velmi příjemná skupinka dětí, které bavilo vše, co jsme jim nabídli. Setkali jsme se i s dětmi, které jsou hospitalizovány opakovaně a znají nás spíš jako paní učitelky. O to větší bylo jejich překvapení, že jsme si především hráli. Malovali jsme, vyráběli, skládali, luštili, povídali si o knížkách i zpívali. Díky pěknému počasí jsme s dětmi, jejichž zdravotní stav to dovolil, mohli chodit na krátké procházky.

Každý den byl něčím jiný, ale všechny byly plné her, zábavy a milých setkání.

Kromě zábavných aktivit bylo nabídnuto pohlídání miminek rodičům, kteří jsou dlouhodobě v nemocnici se svými dětmi, a potřebují si občas odpočinout nebo něco nakoupit. Sestřičky uvítaly pomoc při rozdávání jídla a krmení malých pacientů.

Odměnou nám byly telefonické rozhovory dětí s rodiči. Prakticky vždy děti vyprávěly, co vyrobily, zažily, co si zahrály…. Žádné slzičky a žádné stýskání. Při návštěvách se chlubily svými výrobky a byly pyšné, že rodičům dokázaly vyrobit i pěkné dárečky.

Alexandra Khodlová

Oba týdny začaly příjmy, během kterých jsme s již přijatými dětmi hrály stolní hry. Nově příchozí děti se tedy mohly ihned začlenit a formou těchto her se rychle seznámit. Stolní hry jsem se pokoušela měnit za hry slovní, kdy děti nemají žádné pomůcky a musí pouze přemýšlet nebo si pamatovat. Všechny ochotně spolupracovaly a dokonce chtěly hrát znovu.

Počasí nám přálo, takže jsme s dětmi a sestřičkami vyrážely za venkovní zábavou do parků v Malešicích, na Pankráci nebo na procházku do Kunratického lesa. Pankrácké trampolínové centrum u dětí jednoznačně vyhrálo.

V srpnu si děti dokonce mohly vyzkoušet water zorbing na břehu Vltavy, z čehož byly plné dojmů a i po pouhých deseti minutách velmi unavené.

Letos poprvé jsem přišla s návrhem vzít děti do TJ Astra na Zahradním městě, kde by si mohly vyzkoušet badminton. Díky školnímu setu raket, které oddělení dětské psychiatrie vlastní, jsme tuto myšlenku mohly zrealizovat a týden jsme zakončily ve sportovním duchu.
Po necelé hodině si děti zaslouženě sedly k sestřičkám a podívaly se, jak tento sport vypadá v zápase. Na posledních pět minut byl totiž přizván můj spoluhráč, abychom jim zahráli krátkou exhibici, kterou děti se zájmem pozorovaly a komentovaly. Zopakovaly si tak, co se učily a ve zkratce se dozvěděly i pravidla. Sestřičky byly se dnem spokojené, takže jsme se dohodly stejně tak zakončit i týden v srpnu.

Petra Nárovcová

Na dětské psychiatrii jsem strávila pět dní jako lektor prázdninového provozu. Celý týden byl k mému překvapení velice zábavný a prospěšný nejen pro děti, ale i pro mě.

Každý den jsem si s dětmi hrála a především výtvarné tvořila, což mě bavilo nejvíce. K mému překvapení i kluci rádi kreslí. Kreslili jsme zvířátka ze zoo a spousty dalších věcí. Chodili jsme společně na výlety a do blízké tělocvičny patřící Thomayerově nemocnici, kde jsme dělali „Opičí dráhu“ a zkoušeli různé druhy skákání do matrací.

V pondělí jsme šli na výlet na Vyšehrad, kde jsme si ukazovali krásy Prahy. Pak jsme navštívili velké hřiště pro děti. Ve středu jsem společně se zdravotní sestrou z oddělení připravila pro děti bojovku „Honba za pokladem“. Vymyslely jsme otázky a schovávaly je po cestě značené fáborky. Na konci děti vykopaly poklad a k mému údivu se dokonce o něj rozdělily se sestrami a se mnou. Další den jsme šli na velký výlet do zoo, ze kterého byly děti nejvíce nadšené. Jeli jsme lanovkou, pozorovali zvířata a soutěžili v nejrůznějších disciplínách.

Celý týden byl velice náročný, ale přesto naprosto zábavný a pro mě dost cenný. Začala jsem upřímně obdivovat práci sester a lékařů na psychiatrii pro velikou náročnost této práce.

Křivánková Lucie 20 let

studentka zdravotního záchranáře

U dětí na dětské psychiatrii jsem strávila týden. Každý den jsem měla na starosti jen několik dětí a s nimi jsem hrála hry, které by nebylo možné hrát s dětmi z celého oddělení. Hráli jsme tedy například pingpong nebo stolní hry. Snažila jsem se o co nejindividuálnější přístup, vzhledem k věku dětí a jejich diagnózám. Měli jsme štěstí, že hned v pondělí bylo hezky a mohli jsme jít do lanového centra v Braníku a děti si tak mohly prověřit svou obratnost i sílu. V úterý už bylo počasí horší a tak jsme den strávili na oddělení hraním her. Ve středu jsem se individuálně věnovala jen jednomu z dětí a celé dopoledne jsme si povídali a stavěli z Lega. Ve čtvrtek odešly starší děti se sestřičkami na laser game a já zůstala s mladšími dětmi na oddělení. Rozhodla jsem se pro ně udělat výtvarné dopoledne a rozdala jim čtvrtky a potřeby pro malování, aby mohly projevit své schopnosti. V pátek jsme pro děti uspořádali opékaní buřtů a hry v zahradě školy v areálu Thomayerovy nemocnice. V pátek také některé děti odjížděly domů za rodiči, takže byla na oddělení atmosféra plná očekávání.

Helena Kunertová

LEKTOŘI NÁM VYFOTILI